Приватне листування як історичне джерело ранньомодерного часу – на прикладі листів Яноша (X) Друґета та Анни Якушич - Зубанич , Ласлов (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія: Історія, 2021)
У дослідженні вивчаємо приватне листування першої половини XVII століття, у тому числі представників родини Друґетів (Яноша Друґета та його дружина Анни Якушич), приділяємо особливу увагу аналізові осіб, подій та довідковій інформації, що міститься у листах. Детальний аналіз змісту цих листів показує, що якщо відомі тогочасні події, особисті контакти і маємо доступ до необхідних додаткових джерел, то можна зробити відповідні висновки навіть із порівняно скупої інформації. Через мінливості історії, архів родини Друґетів не залишився в одному місці, його окремі частини можна знайти серед архіву герцогської гілки роду Естерхазі та в Пряшівському архіві. Завдяки особистим стосункам з Адамом Баттьяні, декілька листів Яноша Друґета та Анни Якушич збереглися в архівах Баттьяні. Родинні архіви, включаючи різне листування, є важливими джерелами та документами епохи, оскільки поряд з локальними / особистими даними містять також соціально-історичну, економічну та політичну інформацію. За їх відсутності жоден історик не може взятися за написання історії окремої родини, маєтку чи комітату. У своїй докторській дисертації про цей період історик Золтан Борбель пише з цього приводу: «Що стосується сімей з кращими джерельними даними, таких як сім’ї Баттьяні, Надошді чи Естерхазі, проводяться більш глибокі дослідження, зосереджені на історії двору, маєтку, мистецтва й культури – в декількох випадках міждисциплінарними групами з багатьох дослідників. Окрім розробок історії родин, було розпочато по суті комплексне дослідження аристократичної спільноти Західного Задунайя, в якому паралельно з дослідженнями розшарування аристократії були досягнуті надихаючі результати щодо регіональної ролі окремих знатних родин, їх ролі в системі комітатського адміністрування та військової справи, сімейних стосунків, сервітутського-фамільного кола, і не менш важливо, складу їх маєтків та господарювання». Одна з цілей дослідження – показати крізь призму двох приватних листів аспекти подій в історії родини, пов’язані зі змістом у них, та проілюструвати стиль тогочасної аристократичної кореспонденції. На наш погляд, завдяки цьому дослідженню ми знову зробили внесок у вивченні невеликого фрагмента історії родини Друґетів та у з’ясування деяких історичних «пліток».