ІМПЕРСЬКА ІДЕОЛОГІЯ ЯК ПРИНЦИП МОДЕРНІЗАЦІЇ ІНФОРМАЦІЙНОГО СЕРЕДОВИЩА - Бевзюк , Євгеній; Котляр, Ольга (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія: Історія, 2022)
Мета дослідження спрямована на з’ясування змісту і завдань уваровської консервативно-ідеологічної доктрини, що стала «інтелектуальною зброєю» модернізації інформаційно-освітньої сфери та частиною внутрішньої імперської національної політики. Об’єктом дослідження є ідеологічна система російського самодержавства, предметом – інтелектуальна спадщина С. Уварова, а конкретно його програма «офіційної народності», яка на багато років забезпечила алгоритм «еволюційної» кореляції ідеологічного фундаменту російського інформаційно-освітнього середовища. Методологія спирається на принципи історизму, системності та цивілізаційної теорії розвитку соціумів. Такий підхід дозволяє, об’єктивно і неупереджено висвітлити реформаторську діяльність С. Уварова та визначити імперський зміст його освітніх реформ. Наукова новизна обумовлена тим, що довгі роки дослідження ідеологічної спадщини Уварова велися переважно в межах марксистської парадигми і безумовно з позиції соціально-класової конкуренції. Відповідно, радянська історична наука доводила, що імперська освіта виключно обслуговувала інтереси самодержавства, а тому й взяла на озброєння ідею офіційної народності. При цьому формаційні історики досить акуратно обходили той факт, за яким С.С. Уваровим до змісту інформаційно-освітньої системи було закладено ідеологічний інструмент з організації мовної і культурної асиміляції народів Російської імперії. Фактично Уваров посів своє місце в історії імперії не просто, як талановитий бюрократ-реформатор інформаційно-освітнього середовища, а як політик, який намагався емансипувати російську національну свідомість на тлі імперської ідеології, в ключі вірнопідданого ставлення до самодержавства. Проголошена Уваровим програма «офіційної народності» протиставила неконтрольованому поширенню матеріалістичних і ліберальних ідей свідомий консервативний бар’єр у формі посилення бюрократичного регулювання інформаційно-освітньої сфери. На практиці, до системи народної освіти був закладений ідеологічний інструмент, що впливав на адміністративну систему самодержавства у плані організації мовної і культурної асиміляції народів імперії.