ОРГАНІЗАЦІЙНІ ПОТУГИ КАРПАТОУКРАЇНСЬКОГО СТУДЕНСТВА 1939-1943 РР.: ЧЕХОСЛОВАЦЬКИЙ СПАДОК У РЕАЛІЯХ УГОРСЬКОГО КОРОЛІВСТВА (НА МАТЕРІАЛАХ ПЕРІОДИЧНИХ ВИДАНЬ ТА МЕМУАРИСТИКИ) - Куцов, Костянтин; Павлишин, Любов (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія: Історія, 2022)
У статті на основі здобутків української та зарубіжної історіографії, а також аналізу солідної бази опублікованих джерел (матеріали періодичних видань, мемуарна література) проаналізовано спроби карпатоукраїнського студентства організувати власну громадську діяльність після розпаду Чехословаччини та входження Закарпаття до складу Угорського королівства. Проаналізований матеріал дає підстави стверджувати, що карпатоукраїнський студентський рух, сформований за часів ЧСР, у нових умовах мав певне логічне продовження. У зазначений період на теренах Угорського королівства діяло кілька карпатоукраїнських студентських об’єднань. Зокрема, у 1940 р. був створений «Центральный Союзъ Русскихъ Студентовъ». Його кістяк склали активісти русофільських студентських організацій часів ЧСР. Через власне русофільське спрямування структура не була легалізована, проте впродовж кількох наступних років діяла de facto, об’єднуючи невеликі за чисельністю групи студентів у Дебрецені, Будапешті, Пейчі, Шопроню та Сегеді. У 1941 р. після тривалого підготовчого процесу у Дебрецені утворилося «Общество Подкарпатских Руських Высокошкольных Студентов» («Kárpátaljai Ruszin Egyetemi és Főiskolai Hallgatók Egyesülete»). Організація дотримувалося офіційного курсу «угро-русинізму» та певний час перебувала під опікою Регентського комісаріату Карпатської території. У її керівництві також перебувало чимало студентських активістів чехословацького періоду. Водночас ідеологічне спрямування та лояльність угорській владі, викликали апатію серед значної частини студентства, внаслідок чого товариство не зуміло поширити діяльність на інші освітні центри країни. Поряд з цим у вказаний період спостерігалися спроби участі карпатоукраїнських студентів у інтернаціональних земляцьких організаціях (дебреценське товариство студентів з «гірського краю» / «Felvidéki Egyetemi és Főiskolai Hallgatók Egyesülete») та створення ними неформальних творчих об’єднань («Будапештскій кружокъ»). При цьому спроби влади втручатися у студентський рух, здебільшого, спричиняли спротив серед активістів та посилювали їх опозиційні настрої.